Popescu+Alexandru-Carbunii

** Cărbunele ** este o [|rocă sedimentară] de culoare brun - neagră cu proprietăţi combustibile formată prin (carbonizare) îmbogăţirea în [|carbon] (în condiţiile lipsei [|oxigenului] ) a resturilor unor plante din epocile geologice. Procesul de incarbonizare a plantelor preistorice s-a produs cu milioane de ani în urmă, prin două procese mai importante: Alături de petrol, gaze naturale, asfalt, ozocherită şi şisturi bituminoase, cărbunii de pământ fac parte din categoria rocilor caustobiolitice, de natură organică. Deşi în China cărbunii au fost cunoscuţi încă din antichitate, în Europa au fost utilizaţi drept combustibil abia în secolele XI-XII (Anglia). Extracţia cărbunelui are în România o veche tradiţie. Primele exploatări industriale (deşi rudimentare) sunt cunoscute din anul 1790 in Banat (Anina Doman, Secu), la Comăneşti (1835), la Codlea în jud. Braşov (1830) şi, la BaraoIt în judeţul Covasna (1830-1839). După anul 1840 sunt cunoscute exploatarile din bazinul Petroşani, remarcându-se cele de la Petrila, Vulcan, Lonea, Aninoasa si Lupeni. Până la primul război mondial, producţia de cărbuni a ţarii era neînsemnată. Odată cu dezvoltarea căilor ferate, ca principal consumator, extracţia a cunoscut un ritm înalt de creştere, cu variaţii însemnate de la o perioadă la alta. In perioada postbelică producţia de cărbuni a crescut ca urmare a utilizării în termoenergie şi siderurgie.  Carbunii se impart in doua mari categorii: carbuni superiori si carbuni inferiori.  **Huila** (5.7 mil. t) este un carbune valoros, cu proprietati de cocsificare (având – 75-90% carbon) şi o putere calorică de 6 000-8 000 Kcal/Kg. Se extrage din două bazine: bazinul Petroşani şi bazinul Banatului. **__In categoria carbunilor inferiori intra:__** In afară de categoriile de cărbuni amintiţi mai sus în ţaţa noastră se mai exploatează turbă şi şisturi bituminoase. ** Principalele bazine si centre de prelucrare ** : __ Huila __ Calitatea cărbunilor din depresiunea Petroşani creşte spre bază şi de la est la vest. Câmpurile miniere din vest (Lupeni, Uricani, Vulcan, Paroşeni) conţin huilă cocsificabilă, în schimb cele din est (Lonea, Petrila, Aninoasa, Livezeni, Dâlja) conţin huilă necocsificabila. Huila energetică necocsificabilă extrasa din zona de est a bazinului este utilizata drept combustibil la termocentralle Paroşeni şi Mintia-Deva. A doua zona huiliferă (huilă de calitate superioara) o constituie Munţii Banatului. Aici sunt cunoscute exploatările de la Anina, Doman, Secu, Lupac, Bigar, Cozla (jud Caras-Severin), precum şi Baia Nouă (judeţul Mehedinţi). Din cauza conţinutului mare de cenuşă (44%), pentru fabricarea cocsului, huila trebuie mai întâi spălată (în vederea reducerii conţinutului de cenuşă la sub 9 %), operaţie ce se face în instalaţiile de la Petrila, Lupeni şi Coroieşti - ultima fiind şi cea mai moderna. __ Carbunele brun __ Cunoscut prin exploatarea cărbunelui brun este Bazinul Comăneşti (p-palele mine: Comanesti, Laloaia, Lapos, Salatruc, Larga, Leorda si Vermesti). Cărbunele brun este deasemenea cunoscut în bazinele Ţebea (aici transportul carbunelui la termocentrala se face cu un funicular lung de 4.8 km), Mesteacăn (judeţul Hunedoara) şi Almaşului (p-palele mine: Ticu, Tămaşa, Lupoaia, Surduc şi Cristolţel - judeţul Sălaj). __ Lignit __ Exploatarea lignitului este cunoscută îndeosebi într-o serie de zone ale ţării, precum: a) bazinul carbonifer Rovinari-Tismana care alimentează termocentralele Rovinari, Turceni, Rogojelu şi Târgu Jiu; b) bazinul carbonifer Motru cu predominarea exploatării în subteran; cărbunele energetic din bazinul Motrului alimentează centrala electrică şi de termoficare Işalniţa - Craiova şi, în parte, centrala termoelectrică Turceni, iar de curând şi centralele Craiova II şi Drobeta -Turnu Severin; c) bazinul carbonifer Valea Jilţului care alimentează în parte termocentrala Turceni; d) bazinul Horezu-Sud valorificat în principal pentru aprovizionarea centralei electrice de termoficare Râmnicu Vâlcea; e) bazinul Munteniei Centrale situat între văile Argeşului şi Buzăului, cunoscut prin exploatările de la Schitu Goleşti - Câmpulung (judeţul Argeş), Ceptura şi Filipeştii de Pădure (judeţul Prahova), Doiceşti (judeţul Dâmboviţa). f) bazinul Crişanei situat între Crişul Repede şi Crasna; g) bazinul Baraolt (judeţul Covasna) cunoscut prin exploatarea lignitului in mine şi cariere. __ Turba __ Principala zona de extractie a turbei este Dersca (jud Botosani). __ Sisturi bituminoase __ In România principalele perimetre de extragere a sisturilor bituminoase sunt Anina-Doman, Argel-Vama, Putna-Suceviţa, Brodina-Molid, Slănic Moldova, Hârja-Poiana Sărată, Basca Chiojdului-Valea Buzaului-Valea Fundul Nehoiului, Depresiunea Maramureşului si Depresiunea colinară a Transilvaniei care ar totaliza o rezerva de cca 10 mld tone.  Concentrarea in proportie de peste 85% a productiei de carbuni din bazinele Olteniei (Rovinari, Motru, Valea Jietului), bazinul Petrosani; zona dintre Olt si Motru avand cea mai importanta contributie la asigurarea bazei energetice a tarii;  - Industria carbonifera ocupa in principal forta de munca masculina, fapt ce impune amplasarea in aceasta zona a unor intreprinderi ale industriei usoare pentru a asigura cresterea gradului de ocupare si a fortei de munca feminine. - Dezvoltarea industriei cărbunelui în perspectivă este o necesitate ce trebuie susţinută atât prin creşterea gradului de cunoaştere a rezervelor, dezvoltarea capacităţilor de producţie existente şi crearea de altele noi, cât mai ales prin perfecţionarea tehnologiilor de exploatare; - Zonele de exploatare a cărbunelui se disting deja prin metamorfozari uneori de neimaginat ale teritoriului, generând un nou tip de relief – relieful antropic. Evident că asemenea metamorfoze influenţează aspectele fundamentale ale calităţii vieţii în zonele respective, creează echilibre si dezechilibre cu efecte imprevizibile. Industria cocso-chimică este o ramură importantă pentru dezvoltarea siderurgiei şi, implicit, a industriei construcţiilor de maşini. Până la cel de-al doilea război mondial, cocsul metalurgic se producea la Reşiţa, unde funcţionau două baterii a câte 40 mii t/an, iar huila cocsificabiiă se obţinea în principal din bazinul Anina. Ţinând seama de condiţiile favorabile pe care le oferă aprovizionarea cu huilă cocsificabiiă din bazinul Petroşani, la Hunedoara a fost realizată o noua uzină cocso-chimică, la fel ca si la Combinatul siderurgic din Călan. __ Bibliografie __ : http://www.1referat.ro/1193_referat_Industria_extractiva_si_de_prelucrare_a_carbunelui.html
 * __ Carbunele __**
 * Tipuri de carbuni: **
 * __ Carbuni superiori: __**
 * Antracitul ** – are o putere calorica de peste 8 000 Kcal/kg. A fost semnalat în 1890 la Schela-Gorj). Este exploatat în munţii Vâlcanului, într-o zonă cu o tectonică foarte complicată. Lentilele de antracit au până la 4 m grosime, iar producţia (circa 10 000 t/an) se utilizează la fabricarea carbidului.
 * Cărbunii bruni ** (600 000 t) au o capacitate calorică de până la 5 000 Kcal/Kg şi un conţinut în carbon de 65-75%. Predominant sunt utilizaţi în termocentrale şi la fabricarea brichetelor; cei din vestul Văii Jiului au însă proprietăţi de cocsificare.
 * Lignitul ** . Prin volumul exploatării (36 mii. t) lignitul este cel mai important cărbune. Rezervele (împreună cu cărbunii bruni) sunt apreciate la circa 3,9 mld tone. Utilizarea cea mai largă o are în termoenergie.
 * Turba **, având o putere calorică redusă (2 000-3 000 Kcal/Kg) apare frecvent în depresiunile intramontane (Dorna, Ciuc, Giurgeu, Braşov, Borsec, Bilbor ş.a.) şi pe culmile munţilor Călimani, Ciuc, Semenic, Gilău, Harghita ş.a. Se utilizează în medicină şi in agricultură ca îngrăşământ organic.
 * Şisturile bituminoase ** au o putere calorică redusă (1 000-1 200 Kcal/Kg) şi dispun de rezerve importante; spre exemplu, pentru aria Anina-Doman acestea s-au estimat la 1,3 mld t.
 * Particularitatile industriei carbunelui **
 * lndustria de cocsificare a cărbunelui **