SemiErin-Energia+hidroelectrica


 * CENTRALE HIDROELECTRICE IN ROMANIA**



**Centralele hidroelectrice sunt niste mecanisme folosite la uzinele electrice unde sunt învârtite de turbine sau motoare puternice şi folosesc puterea apelor pentru producerea electricităţii. Capacitatea unei centrale hidroelectrice depinde de cantitatea de apă care trece pe secundă prin turbine, precum şi de înălţimea de cădere a apei (în general, nu este vorba de o cădere în sensul propriu-zis, ci de o curgere). În natură însă, de cele mai multe ori există fie cantităţi mari de apă (la fluvii), fie înălţimi mari de cădere (în regiuni muntoase). În consecinţă, centralele hidroelecrice se clasifică în: -centrale cu o înălţime de cădere până la 50 m, numite instalaţii de joasă presiune, şi centrale cu înălţimi de cădere de peste 50 m, denumite instalaţii de înaltă presiune. Pentru acest tip de centrală există turbine hidraulice corespunzătoare pentru acţionarea generatoarelor. În instalaţii de joasă presiune, axul turbinei adeseori este aşezat vertical; în mod corespunzător trebuie să fie montat şi generatorul. Acest generator are în general o turaţie mai mică decât un turbogenerator şi că este înzestrat cu un rotor cu diametru mare şi poli aparenţi.

Centralele hidroelectrice de joasă presiune le găsim în primul rând pe lângă cursuri de apă. Apa este acumulată printr-un baraj şi curge la turbine. Dacă nu vrem să inundăm prin baraj regiuni întinse de pământ, se realizează înălţimi de cădere de numai câţiva metri. Adeseori, pentru a nu se împiedica navigaţia, sunt necesare construcţii suplimentare voluminoase. Cele mai cunoscute centrale hidroelectrice de mare presiune sunt situate la piciorul unor baraje zidite pentru crearea unui lac de acumulare. Acestea închid o vale sau un loc îngust pe cursul unei ape şi formează lacuri de acumulare, care aproape întotdeauna servesc şi pentru alte scopuri (alimentarea cu apă, eliminarea pericolului viiturilor de apă mari). Barajul este o construcţie care opreşte cursul unui râu spre a ridica nivelul apei în amonte, a crea o rezervă de apă, o cădere de apă pentru hidrocentrale. În afară de combustibili, ţara noastră dispune şi de rezerve de energie hidraulică. După calculele specialiştilor, la debite medii, potenţialul amenajabil al râurilor noastre (în afară de Dunăre) este de 13 milioane KW. Electricitatea a început prin construirea a câtorva hidrocentrale, printre care: Sadu V (jud. Sibiu), Stejaru (pe Bistriţa, jud. Neamţ) S-a construit o serie de hidrocentrale, printre care: cele 12 de pe Bistriţa, în aval de Stejaru, hidrocentrala de la Vidraru, pe Argeş, continuată în aval cu alte 14 mai mici, apoi hidrocentrala Lotru-Ciunget de pe râul Lotru, iar împreună cu Iugoslavia, pe Dunăre s-a realizat marele sistem hidroenergetic şi de navigaţie „Porţile de Fier I” şi hidrocentrala „Porţile de Fier II” de la Ostrovu Mare. Alte centrale hidroelectrice s-au construit sau sunt în construcţie pe Olt, Sebeş, Someşu Mic, Râul Mare, Siret,**