Gustav+Kirchhoff


 * Gustav Robert Kirchhoff **


 * Gustav Robert Kirchhoff ** **( 12 martie 1924 - 17 octombrie 1887) a fost un fizician german care a contribuit la intelegerea fundamentala a circuitelor electrice, spectroscopie , legea termochimiei si legea de radiatie** **termica.** **S-a nascut la Konigsberg, Prusia de Est , a absolvit in anul 1847 la Universitatea Albertus. Gustav Kirchhoff a obtinut importante realizari care stau la baza fizicii a secolului XX.[[image:kirchhoff-1-sized.jpg width="230" height="288"]]**


 * In 1859, Kirchhoff a enuntat principiul general conform caruia fiecare element emite un spectru caracteristic de lumina. Impreuna cu**
 * Robert Bunsen, el a instituit spectroscopia si a transformat-o intr-un puterinic instrument de analiza.**
 * In forma sa cea mai simpla, un spectroscop contine o sursa de lumina , un tub care duce la o prisma si o mica luneta care permite caracterizarea tuturor elementelor din natura.**


 * Kirchhoff a intuit imediat o consecinta si mai importanta o baza noua pentru chmia astronomica . In scurt timp, Kirchhoff a prezentat f****izicienilor o enigma absolute stupefianta ,asa numita “ problema a radiatiei corpului negru” , care avea sa conduca in cele din urma la dezvoltarea mecanicii cuantice abia peste 40 de ani .**
 * In 1857, el si-a adus o alta contributie esentiala la dezvoltarea electromagnetismului , formuland o teorie referitoare la modul in care este condusa electricitatea .El si-a bazat calculele pe rezultate experimentale care determinau faptul ca aceasta viteza este aprox, echivalenta cu viteza luminii.**


 * Primele contributii a lui Kirchhoff in domeniul electricitatii au fost importante atat din punct de vedere practic, cat si teoretic. Inca din anii studentiei , in 1845 , a formulat doua legi care ii poarta numele si care se folosesc si in prezent in aplicatiile din electronica.**
 * Prima lege a lui Kirchhoff [[image:ckh_001.gif]]o expresie a conservării sarcinii electrice într-un nod al unei reţele electrice. Este evident că sarcina electrică totală ce pătrunde într-un nod de reţea trebuie să fie egală cu sarcina electrică ce părăseşte acel nod: Q1+Q2=Q3+Q4**
 * Mişcarea sarcinilor electrice efectuându-se în acelaşi timp, se poate scrie:**
 * I1+I2=I3+I4 => I1+I2 - I3- I4= 0 sau Suma algebrică a intensităţilor curenţilor electrici care se întâlnesc într-un nod de reţea este egală cu zero.**[[image:image004.gif width="75" height="79"]]

**A doua Lege a lui Kirchhoff se referă la ochiuri de reţea şi spune că: Suma algebrică a tensiunilor electromotoare dintr-un ochi de reţea este egală cu suma algebrică a căderilor de tensiune din acel ochi de reţea.** **Pentru scrierea ecuaţiei se alege un sens de referinţă şi se consideră pozitive, atât tensiunile cât şi intensităţile curenţilor care au acelaşi sens cu cel de referinţă.** **E1+ E2- E3- E4 = R1I1- R2I2- R3I3-** **R4I3 + R5I4.**


 * Aplicarea teoremelor lui kirchhoff**
 * Daca se cunosc elementele consecutive ale unui circuit (caracteristicile generatoarelor si consumatorilor), ecuatiile obtinute prin aplicarea teoremelor lui Kirchhoff permit aflarea intensitatilor tuturor curentilor ce strabat acel circuit.**
 * Etapele care trebuie parcurse pentru analiza circuitelor, aplicand teoremele lui Kichhoff sunt:**
 * - se identifica nodurile circuitului**
 * - se identifica laturile circuitului**
 * - se noteaza curentii si se aleg sensuri pentru acestia**
 * - se aplica teorema I a lui Kirchhoff pentru n-1 noduri.**
 * - se aleg ochiurile de retea pentru care se aplica teorema a II a lui Kirchhoff**
 * - se aleg sensuri de referinta in acele ochiuri**
 * Se aplica teorema a II a lui Kirchhoff in acele ochiuri alese. Cu cele n-1ecuatii obtinute se obtine un sistem de ecuatii, care este egal cu numarul laturilor, deci egal cu numarul necunoscutelor (intensitatile curentilor).**

Bibliografie : - [] - [] - [] - [] - []
 * Profesor extrem de respectat, dar nu neaparat un foarte bun pedagog Kirchhoff a suferit un accident un urma caruia s-a vazut nevoit sa opteze la un scaun cu rotile. Se pare ca acest lucru nu i-a afectat nici simtul umorului , nici puterea de munca , ci a continuat sa experimenteze pana in 1875 , cand si-a redus activitatea la aceea de professor de fizica teoretica la Universitatea din Berlin , Aici a ramas pana in 1886 , pensionand-se cu putin timp inainte de a muri , pe 17 octombrie 1887.**